Putinov režim nastavlja rušiti spomenike poljskim žrtvama staljinističkog terora
Rehabilitacija zločinca
![](https://substackcdn.com/image/fetch/w_1456,c_limit,f_auto,q_auto:good,fl_progressive:steep/https%3A%2F%2Fsubstack-post-media.s3.amazonaws.com%2Fpublic%2Fimages%2F616a0cda-60cc-4684-b03b-d2a1eeeaa4ec_640x480.jpeg)
Konzul Republike Poljske u ruskom gradu Petersburgu Grzegorz Ślubowski obavijestio je poljsku javnost o nestanku spomenika Poljacima-žrtvama staljinističkog terora na groblju u četvrti Levašov.
Prvi je o demontaži spomenika javnost obavijestio ruski povjesničar Anatolij Razumov, koji istražuje povijest staljinističkog terora u Sovjetskom Savezu. On je poslao i upit vlastima u Petersburgu, tražeći odgovor što se dogodilo sa spomenikom. Kako je prenijela poljska televizijska postaja Bielsat, učinio je to nakon što je uprava groblja poručila da nema nikakva saznanja o tome tko je uklonio spomenik.
Poljski konzul Ślubowski već je najavio kako će uputiti prosvjednu notu ruskom ministarstvu vanjskih poslova i tražiti objašnjenje o tome što se dogodilo sa spomenikom.
Spomenik nema simbolično značenje, nego je bio postavljen zbog masovnih grobnica žrtava staljinizma koje se nalaze na tom groblju. Riječ je o žrtvama staljinističkih službi koje su ubijene u razdoblju od 1937. do 1953. Žrtve su različitih narodnosti, a procjenjuje se kako je među njima oko 2000 Poljaka.
Spomenik je bio u formi križa oslonjenog na veliki kamen na kojemu je bio ugraviran poljski grb i riječi “Opraštamo i molimo za oprost” na poljskom i ruskom jeziku. Te riječi “posuđene” su iz pisma poljskih biskupa njemačkim napisanog 1965., koje je trebalo duhovno ojačati proces pomirenja između dva naroda. Poruka njegovog smještanja na spomenik u Petersburbu bila je jasna - te riječi trebale su biti simbolom procesa pomirenja između poljskog i ruskog naroda. Danas, nakon svega što se događa zadnjih godina, ta nada za pomirenjem izgleda jako naivno.
To je još jedan spomenik poljskim žrtvama koje je Putinovski režim uklonio u nekoliko zadnjih mjeseci. Kosti Poljaka rasute su po cijeloj Rusiji, od zapada pa do dalekog Sibira. Žrtve su to različitih ruskih režima koji su imale jedno zajedničko - jaku antipoljsku politiku. Još jedan veliki spomenik koji je nedavno bio uklonjen jest onaj u Irkustku. Bio je postavljen na mjestu nekadašnje zgrade NKVD-a, gdje su ljudi bili likividirani, a potom pokapani u masovne grobnice iskopane u blizini.
Cijela priča ima dva važna konteksta.
Prva je povezana s psihološkim ratom koji Moskva trenutačno vodi protiv Poljske. S njim su povezane i nedavne Putinove izjave o Poljskoj koja je, kako je rekao diktator, dobila svoje današnje zapadne teritorije “na poklon od Staljina”.
Dio toga rata su naravno i zločinačke paramilitarne organizacije Wagnerovaca koje trenutačno održavaju vojne vježbe u Bjelorusiji, na nekih desetak kilometara od poljske istočne granice.
Kako su ocijenili ovdašnji analitičari, Putinov režim je odlučio posvetiti nešto energije i vremena specijalnom ratu protiv glavnih saveznika Ukrajine. Naravno, Poljska je prva na udaru.
Drugi element jest rehabilitacija Staljina i njegova zločinačkog režima koja trenutačno traje u Rusiji. Kremlj, jednostavno, u staljinističkom modelu vidi učinkovit način vladanja koji je od Rusije napravio političku silu. Zločini toga režima padaju u drugi plan, pogrešne političke procjene Staljina također. Putin, jednostavno, vidi veliki uzor u “crvenom caru” (kako ga je opisao povjesničar Simon Sebag Montefiore) Josifu Staljinu i u tom smjeru treba iščitavati politiku brisanja sjećanja na sve njegove žrtve.
Na kraju treba dodati još nešto.
Poljska je, to je istina, srušila nekoliko spomenika Crvenoj armiji koji su bili postavljeni za vrijeme komunizma. Nikada, međutim, nije dirala niti jedan od spomenika koji su postavljeni na grobljima gdje su pokopani sovjetski vojnici. Oni su i danas tamo. U Varšavi se nalazi veliki Mauzolej sovjetskih vojnika, u istom obliku od 1950. kada je tamo podignut.
“Nitko u Poljskoj, ponavljam, nitko - ne ruši spomenike koji se nalaze na grobljima. Ne možemo to raditi jer živimo u kulturi koja ima poštovanje prema umrlima”, rekao je poljski konzul.